Chim chiminy, Chim chiminy Chim chim cheree
Coș, coș, cosarul aduce cel mai mult noroc.
Chim chiminy, chim chiminy Chim chim cheroo
O să ai și tu noroc, dacă dai noroc cu el.
Chim chiminy Chim chim cheree, chim cheroo
Rum diddly-diddly-diddly Rum diddle-die
Așadar, doamnelor și domnilor...
Poezii comice comandate pentru ocazii...
compuse ocazional și născocite aidoma ochilor dvs.
În regulă, să începem
Toată lumea adunați-vă în acest spațiu.
Polițistul este înțelegător.
Ei bine, cum a fost acel sunet?
Bună, doamnă Lark. Am ceva pentru dvs.
Doamnei Lark îi place să se plimbe în park cu Andrew.
Bună, Andrew.
Ah, doamna Cory o poveste pentru dvs
Fiicele dvs au fost mai scunde decât dvs...
dar ele au crescut
Dragă doamnă Persimon.
Da?
Vânt dinspre Est...
Ceața apare în curând
Freamătă ceva plăcut. Începutul e pe aproape...
Nu pot fi sigur de situație,
Dar simt că ceva se întâmplă...
Se va întâmpla în curând.
Îmi pare rău, unde am rămas?
Mulțumesc tuturor, pentru sprijinul vostru.
Ah, doamna Lark, mulțumesc.
Ia te uită! Măria ta, guvernatorul.
Cât de darnici sunteți.
Fără taxe.
Oh, dvs erați! Bună!
Aleea Cireșiilor, nr. 17, spun?
În regulă. Haideți cu mine.
Aici este Aleea Cireșiilor.
Drăguț locșor, ai spus.
Numărul 17 la o palmă de pământ.
Această clădire impunătoare ce îți ia ochii...
este casa amiralului "Bubuială"...
Fost în Marina Militară.
Vă place cum și-a aranjat casa sub formă de vapor
dichisită după moda tuturor timpurilor.
- Ești gata pușcaș? - Gata și încărcat, domnule.
- Trei minute și șase secunde. - Desigur, domnule.
Ce este celebru pentru punctualitate.
Lumea întreagă își orientează ceasul după Greenwich.
Și Greenwich-ul, spune lumea, își fixează ceasurile, după ora Amiralului "Bubuiala".
Ce veselie. Amiral?
Bună ziua, tinere. Încotro?
Numărul 17.
- Introdu-o în jurnal - Firește, domnule.
Un sfat, tinere:
Semne de furtună sunt alături la numărul 17.
O picătură de vreme rea fierbe acolo.
Mulțumesc, domnule. Fii cu ochii în patru.
Suntem la numărul 17, Aleea Cireșilor.
Rezidența Domnului George Banks.
Bună, bună. Amiralul a avut dreptate.
Vremuri tulburi la numărul 17 și nu este o greșeală.
- Las-o în pace! - Taci!
Am să-ți arăt. Nu încerca să oprești creatura aceea mizerabilă!
Las-o să plece, eu așa zic și cale bătută.
Nu mi-a plăcut din momentul în care a intrat pe ușă.
Dar cine rămâne în casă cu copiii și fără bonă? Eu sunt aceea.
Ea, și metodele ei atotputernice.
Și ce față are, de ar putea opri o barjă!
Exact, dnă Brill! N-aș mai sta în casa asta un minut în plus
nici dacă mi-ai pune în brațe toate bijuteriile din Christendom.
Nu, nu, bonă Katie, nu pleca!
Îndepărtează-te de ușa aceea, fetițo!
Și ce o să spun stăpânului despre copii?
Nu e treaba mea. Bestiile acele mici au fugit de mine pentru ultima oară.
Trebuie să fie pe aici. Ai verificat la grădina zoologică din parc?
Știi cum sunt Jane și Michael.
Aici e ceva de genul "Doar nu crezi că leul a dat de ei?" Depinde de context ce vrea exact să spună.
Știi ce mândri erau că s-au învârtit pe lângă cușcă.
Am spus ce aveam de spus și asta e tot ce am de spus.
Am terminat-o cu casa asta pe vecie.
Ei bine, ura!
Vezi să nu te împiedici la ieșire.
Ei, ei, bonă Katie!
Dna Banks! A venit!
Fiicele fiicei noastre ne vor adora și vom cânta un imn de mulțumire.
"Bine făcut, Surori Sufragete.
- Bună seara, bonă Katie. - Ellen.
Am avut cea mai splendidă întrunire.
Dna Whitbourne-Allen s-a legat de roată trăsurii primului ministru.
- Trebuia să fiți acolo. - Dnă Banks, aș dori să stăm de vorbă.
Iar dna Ainslie, a fost dusă la închisoare
cântând și împrăștiind pamflete tot drumul.
Mă bucur că sunteți acasă, doamnă. Întotdeauna am dat ce e mai bun din mine...
O, mulțumesc, bonă Katie.
Mereu te-am considerat una de-a noastră.
În mod cert suntem soldații în jupoane.
Și niște cruciați neînfricați pentru votul femeilor.
Chiar dacă iubim bărbații ca indivizi
suntem de acord că, ca grup, sunt mai degrabă proști.
- Dnă Banks. - Aruncă-ți cătușele ce ieri le purtai
umăr lângă umăr spre înfruntare
Fiicele fiicei noastre ne vor adora
și vom cânta un imn de mulțumire.
"Bine făcut, Surori Sufragete"
Purtându-mă astfel nu vreau să ofensez,dar...
Din Kensington la Billingsgate se aud strigătele neobosite
Din orice colț al țării femeile se ridică
Egalitate politică și drepturi egale cu bărbații
Luați-l pe Heart căci Dna Pankhurst din nou a fost înlănțuită
Nu mai suntem servitoare pline de lapte și miere
Milităm pentru drepturile noastre
Să nu vă temeți niciodată.
Dacă putem sta de vorbă, dnă Banks.
- Deci, aruncă-ți cătușele ce ieri le purtai... - Dnă Banks!
umăr lângă umăr spre înfruntare
Fiicele fiicei noastre ne vor adora
și vom cânta un imn de mulțumire.
- "Bine făcut" - Dnă Banks.
- "Bine făcut " - Dnă Banks.
- "Bine făcut, Surori suf.." - Dnă Banks!
- Ce este, bonă Katie? - Dnă Banks, trebuie să vă spun ceva.
- Unde sunt copiii? - Copiii, doamnă...
ca să fim exacți, nu sunt aici.
Au dispărut din nou.
Bonă Katie,e foarte neglijent din partea ta.
Nu e a treia oară săptămâna asta?
A patra, doamnă. Iar în ce mă privește, mie îmi ajunge.
Nu sunt cea care să vorbească copiii de rău, dar...
O, te rog, când îi aștepți să vină acasă?
N-aș putea spune. Și acum, dacă ești drăguță să îmi calculezi și mie salariul...
O, doamne, Katie. Doar nu vrei să pleci? Ce o să spună dl Banks?
Oricum va fi foarte întors când va veni acasă și nu va găsi copiii.
Ellen, pune chestiile alea de-o parte. Știi ce îl înfurie pe dl Banks cauza.
Da, doamnă.
Katie Nanna, te implor. Te rog, renunță.
Gândește-te la copii. Gândește-te la Domnul Banks.
De-abia ce începuse să se obișnuiască.
La posturi toată lumea.
Patru, trei, doi, unu. Foc!
- Katie, te implor... - Salariul meu, te rog.
Cam devreme în seara asta, amirale nu-i așa?
Prostii. Chiar la fix, ca de obicei.
Cum mai merg treburile în lumea financiară?
Mai bine ca niciodată. Sunetul banilor... Ratele creditelor cresc, cresc, cresc.
Iar lira britanică e în admirația întregii lumi.
- Bun om. - Cum par lucrurile din poziția ta?
Puțin cam riscante aș spune.
Vântul se întărește iar barometrul e în scădere.
- Nu-mi place cum arată. Bun, bun, bun.
Banks, ar trebui să fiu mirat dacă nu te-ai uita la vremea urâtă.
Banks, mă auzi?
Bună, Katy Nana. Cred că e grea... Dă-mi voie!
Ce pălărie drăguță!
Simt cum mă inundă un val de mulțumire!
Sunt ca un rege călare pe nobilu-i armăsar
Îți mulțumesc.
Mă reîntorc, după truda de o zi, acasă, la nevastă și copii.
Ce plăcută e viața mea!
- Vreau să-ți spun ceva despre copii. - Da, da!
Îmi conduc gospodăria cu multă exactitate
La șase și un minut, la ușă am apărut.
Papucii, paharul de cherry și pipa mă așteaptă după încă un minut.
Duc o viață foarte exactă.
- George, au dispărut! - Minunat!
E splendid, se înțelege, să fii englez, să trăiești în '910.
Regele Eduard e pe tron. E o epocă a bărbaților, pardon!
Sunt lordul castelului meu, suveran absolut,
Îmi tratez supușii, servitorii, soția și copiii
Cu o mână blândă, dar fermă...
E șase și trei minute.
Moștenitorii mei sunt spălați, hrăniți cum trebuie și îmbrăcați.
Îi mângâi ușor pe creștet și îi trimit la culcare.
Se cheamă că duc o viață regească, în stil mare!
- Winifred, unde sunt copiii? - Nu sunt aici, dragă...
Cum? Sigur că sunt aici. Unde altundeva ar putea fi?
- Nu știu, George. - Nu știi?
Au dispărut! Katy Nanna i-a căutat peste tot.
Mă ocup imediat de problema asta.
Făceți-mi legătura cu secția de poliție. Urgent, vă rog!
Nu cred că trebuie să-i deranjăm pe domnii de la poliție. Faptele arată...
Te rog, nu incerca să maschezi problema cu fapte.
Un singur fapt e de o limpezime absolută.
Katy Nanna a dat greș, a dezamăgit această familie.
Îi voi cere socoteală...
- A plecat de la noi, nu? - Da, dragă.
Sunt George Banks.
Locuiesc pe Aleea Cireșilor nr. 17 E o chestiune urgentă,
Aș dori să trimiteți imediat un polițist aici.
- Polițistul a venit, George. - Cum?
Câtă promptitudine! Ce serviciu minunat!
Mulțumesc foarte mult. Noapte bună!
- Intră segent! - Vă mulțumesc, domnule.
am văzut câteva bunuri de valoare, care erau înstrăinate
- Cred că va aparțin, domnule! - Bunuri de valoare?
Veniți, hai o dată.
Jane! Michael!
Winifred, te rog, fără sentimentalisme!
În locul dvs, n-aș fi prea aspru cu ei. Au avut o zi lungă și obositoare.
Copii, veniți încoace imediat!
Îmi pare rău că ne-am pierdut de Katy Nanna, tati.
- Bătea vântul foarte tare. - Iar zmeul era prea puternic pentru noi.
Într-un fel domnule, zmeul a fost cel care a fugit, nu copiii.
Mulțumesc, sergent. Cred că mă descurc și singur.
De fapt, nu era un zmeu prea bun. L-am făcut noi singuri.
Poate, dacă ne ajutai tu...
Ăsta e secretul, domnule. Zmeele sunt tare sperioase.
Chiar săptămâna trecută, cu micuții mei...
Îți sunt recunoscător că mi-ai adus copiii. Dacă treci pe la bucătărie,
sunt sigur că bucatareasa va găsi ceva bun pentru dumneata.
Vă mulțumesc, domnule. Mă întorc la datorie.
- Mulțumim, d-le sergent. - Noapte bună, d-șoară, doamnă...
Noapte bună, domnule!
Îmi găsește bucatareasa ceva bun...
Îmi pare nespus de rău de povestea asta, George.
Presupun că vrei să stăm de vorbă.
Da, într-adevăr!
Ellen, du-i imediat sus pe Jane și pe Michael.
Da, domnule.
Știam eu! Cine duce tot greul în casa asta, până la urmă?
Eu mi-s asta! Dar ei n-au nevoie de o fata cinstită și muncitoare.
Aici le-ar trebui un îngrijitor de animale sălbatice!
Când am ales-o pe Katy Nanna, am crezut că va fi fermă cu copiii.
Părea o persoană serioasă,supărată.
Să nu iei niciodată drept eficientă faptul că o persoană se plânge de ficat.
O să mă străduiesc mai mult data viitoare.
Draga mea, ai angajat șase guvernante în ultimile patru luni.
Și toate s-au dovedit a fi complet nepricepute.
Sunt de acord.
Alegerea unei guvernante e o chestiune delicată și importantă.
Trebuie să ai intuiție, o judecată echilibrată.
și abilitatea de a citi caracterul persoanei.
În condițiile date, cred că ar fi mai nimerit
Să iau asupra mea sarcină de va alege următoarea persoană.
Ai vrea, George?
Pentru a găsi o guvernantă așa cum se cuvine
trebuie s-o cauți așa cum se cuvine.
Voi da un anunț în "Times". Notează, te rog!
Desigur!
"Se cere"... Nu. "Se cauta o guvernantă fermă, respectabilă..."
Fără absurdități!
O guvernantă englezoaică e ca un general.
Viitorul imperiu numai de ea depinde.
Persoana care va modela generația viitoare bine
este o guvernantă care să știe să facă ordine.
- Ai notat, Winifred? - Da, cuvânt cu cuvânt.
O bancă englezească este administrată riguros
O gospodărie englezească nu trebuie să rămână mai prejos.
Instrumentele necesare sunt tradiție, reguli și disciplină.
Fără ele, dezordinea e deplină.
Catastrofă, anarhie, pe scurt, o adevărată nebunie.
Splendid, George! Un adevărat model. Cei de la "Times" vor fi încântați.
- Tată! - Da?
Am stat de vorbă. Ne pare foarte rău pentru ce am făcut azi.
- Așa e și normal. - Am greșit fugind de Katy Nanna.
Într-adevăr
Și vrem foarte mult să ne împăcăm bine cu noua guvernantă.
Foarte înțelept! Primesc cu bucurie ajutorul vostru.
Așa ne-am gândit și noi. De aceea am scris acest anunț.
- Un anunț? Pentru ce? - Pentru noua guvernantă.
- Ați scris voi un anunț? - Cred că e bine să-l ascultăm.
- Ai spus că vrei ajutorul nostru. - Dar... Prea bine!
" Se caută o guvernantă pentru doi copii adorabili"
Adorabili? Asta e discutabil, după părerea mea...
Dacă vrei această poziție, să ai mereu o bună dispoziție
- Jane, eu nu... - Obraji îmbujorați...
- Și fără negi! - Partea asta am pus-o eu.
De orice fel.
Să fii blândă și voioasă, Foarte dulce și frumoasă.
- Atâtea chestii ridicole... - George, te rog!
La plimbare să ne duci, să ne tratezi cu bunătăți.
Să ne cânți cântecele, dulciuri să ne aduci.
Să nu fii rea sau supărată,
Să nu ne dai terci sau untură de pește niciodată.
Să ne iubești ca pe un fiu și o fiică
Și niciodată să nu miroși a arpacaș.
Tot eu am pus și asta!
Dacă nu ne cerți și nu ne bați la cap.
Nici noi n-o să te supărăm.
N-o să-ți ascundem ochelarii, să nu mai poți să vezi ce ai,
Și n-o să-ți punem broaște în pat Sau piper în ceai.
Hai, repede, te asteptam!
Multe mulțumiri, ai tăi, Jane și Michael Banks!
Mulțumesc. Foarte interesant.
Cred că a durat suficient absurditatea asta. Duceți-vă în camera voastră.
Încercau doar să te ajute. Sunt copii...
Sunt conștient că sunt copii, Winifred.
Nu pot decât să mă felicit pentru ideea de a lua inițiativa.
Să se joace, să cânte și să le dea bunătăți. Ridicol!
Nu încape nici cea mai mică îndoială e momentul să trec la acțiune.
Dați-mi "Times", vă rog! Nu, nu știu numărul.
George, este întotdeauna atât de plin de forță.
Times? Sunt George Banks Aleea Cireșilor nr.17
Aș dori un anunț în ziarul dumneavoastră.
- Tunul Timpului este gata? - Gata și încărcat, domnule.
Ascult raportul, D-le Binnacle.
Vântul s-a schimbat domnule. Pare să bată din alt pătrar.
- Așa este. - Domnule!
- Ce este? - Se întâmplă ceva la proră.
Ciudat echipaj, zău așa!
S-a strâns deja un număr frumușel de guvernante. Să le trimit la dumneavostra?
Ellen, am spus ora opt și ora opt va fi!
Mai sunt 12 secunde. 10, 9...
- La posturi! - 7... 6... 5...
4... 3... 2... 1...
Ellen, acum este ora opt!
Da, domnule!
Ți-am spus de nenumărate ori, Ellen Nu-mi place să mă grăbească nimeni.
Nu înțeleg! Nu seamănă deloc cu ce am cerut noi în anunț.
Michael, privește!
- Poate e o vrăjitoare. - Nici gând! Vrăjitoarele au maturi.
Ea e! A răspuns la anunțul nostru.
Are obraji îmbujorați și tot ce trebuie.
Ellen, acum poți să le poftești să intre. Una câte una.
Da, domnule.
- Puteți intra. Una câte una. - Mulțumesc.
Sunteți tatăl lui Jane și al lui Michael, nu?
V-am întrebat dacă sunteți tatăl lui Jane și al lui Michael Banks.
Da, desigur.
Presupun că v-ați adus scrisorile de recomandare. Pot să le văd?
Nu aduc recomandări. E o idee complet demodată, după părerea mea.
Serios? Vom vedea...
Să vedem ce anume se cerea...
Punctul unu: bună dispoziție. Nu sunt niciodată supărată.
Punctul doi: obraji îmbujorați. Asta e evident.
Punctul trei: tot soiul de jocuri.
Copiii vor găsi că jocurile mele sunt foarte distractive, în mod sigur.
Hârtia asta... De unde ați luat-o? Credeam că am rupt-o!
Mă scuzați. Punctul patru: blândețe.
Sunt o persoană blândă, dar extrem de fermă.
Ați pierdut ceva?
- Hârtia aceea... Credeam că... - Sunteți George Banks, nu?
Ați dat un anunț pentru o guvernantă, nu?
- Da, George Banks... - În regulă, atunci.
Am rupt-o așa... Am rupt-o și am aruncat-o aici.
Scuzați-mă. Sunteți cumva bolnav? - Sper că nu.
În ceea ce privește salariul meu. Aici se fac referiri foarte obscure...
- Foarte obscure? - Trebuie să lămurim clar acest lucru.
Da, într-adevăr.
Solicit să am zi liberă în fiecare a doua marți.
În fiecare marți.
Dacă mă gândesc bine, ar fi înțelept să începem cu o perioadă de probă.
Vă acord o săptămână. Până atunci mă voi lămuri.
Acum mă duc la copii. Vă mulțumesc.
Închide gura, Michael. Nu ești un cod.
Nu va mai holbați așa! Fugă, fuguța, am plecat!
George...
Ce Dumnezeu faci? Credeam că stai de vorbă cu guvernantele.
- Asta am făcut. - Deci, deja ai ales una?
- Da, s-a rezolvat. - Unde este?
Cum? În camera copiilor, firește. Am trimis-o imediat la treaba.
Ce inteligent din partea ta! Eu aș fi procedat complet greșit.
Spune-mi, e așa cum ne-am dorit?
Totul s-a petrecut destul de rapid. Eu am...
O să fie fermă? O să dea ordine? Ne va modela odraslele?
Cred că da, Winifred.
Cred că da...
În cazul ăsta, poate ar trebui să-i spui lui Ellen să le trimită acasă pe celelalte.
- Pe celelalte? Da. Ellen! - Da, domnule?
Spune-le celorlalte candidate că pot pleca. Postul a fost ocupat.
- Celorlalte, domnule?! - Da, celorlalte.
De câte guvernante crede fata asta că avem nevoie în casă?
Postul a fost ocupat.
Mă tem că nu e prea mare ordine în casa noastră.
Seamănă mai degrabă cu bârlogul unui urs.
- Ce bagaj ciudat! - Covoare...
- Adică e pentru cărat covoare? - Nu. E făcută din covoare.
Asta e camera ta. Are o priveliște minunată asupra parcului.
Nu e chiar Palatul Buckingham...
Dar măcar e curat.
Da, cred că e bine.
Mai trebuie doar puțin aranjat, pe ici, pe colo...
Să începem cu începutul! Întotdeauna am spus
că se cuvine să îți atârni pălăria într-un cuier pentru pălării.
Asta nu e deloc bună!
Prefer să-mi văd deodată toată fața.
Dar oglinda aia nu era înăuntru!
Niciodată să nu judecați lucrurile după ceea ce par.
Nici măcar valizele făcute din covoare Eu în mod sigur n-aș face asta.
Un lucru frumos e un prilej de bucurie veșnică.
Poate ceva mai multă lumină.
Să fim cu ochii în patru! Știe să facă șmecherii.
E minunată!
Mult mai bine!
Ia să vedem...
Ce ciudat! O am tot timpul la mine. Trebuie să fie pe aici, pe undeva.
- Ce anume? - Ruleta mea.
- Pentru ce îți trebuie? - Vreau să văd cât măsurați voi doi.
E cea mai ciudată chestie... Sunt sigură că e aici.
Uite-o! Foarte bine.
Repejor, ia veniți încoace!
Capul sus, Michael! Îndreaptă umerii!
Exact cum credeam. Extrem de încăpățânat și bănuitor.
- Nu-i adevărat. - Uită-te și tu!
- "Extrem de încăpățânat și ba..." - Bănuitor.
Acum tu, Jane!
" Cam are obiceiul să chicotească. Nu își pune lucrurile la loc."
Dar tu?
Foarte bine. Ține asta!
După cum mă așteptam:
"Mary Poppins, practic perfectă sub toate aspectele."
Mary Poppins? Așa te cheamă? Ce nume minunat!
Mulțumesc Dintotdeauna mi-a plăcut.
- Acum... începem? - Ce să începem?
În anunțul vostru, nu ați precizat că vreți să jucați jocuri?
- Ba da. - Foarte bine.
Primul joc se cheamă "Un lucru bine început e pe jumătate făcut".
Nu-mi place cum suna.
Cunoscut și sub numele de "Hai să facem curat în camera noastră!"
Ți-am zis că face șmecherii!
Începem?
- E un joc, nu, Mary Poppins? - Depinde cum îl privești.
În fiecare treabă pe care o ai de făcut,
există și un element nostim și plăcut.
Dacă îl găsești, toată treaba devine o joacă.
Albinele care aduc nectarul din flori la stupul mititel,
Zumzăie într-una, pline sunt de zel.
Sorb cupe pline de dulceață în fiecare dimineață
Și nici una nu se gândește ca truda o ostenește.
Ce obrăznicie!
Vă rog să nu trandaviti toată ziua!
Scoate-mă de aici!
Dă-mi drumul!
A fost foarte...
Mulțumesc.
Când aveți de gând să terminați?
Mulțumesc.
Este absolut suficient. Hainele și pălăriile, vă rog!
- E timpul să ieșim la plimbare, în parc. - Nu vreau la plimbare.
Vreau să mai facem curat în camera noastră!
Ce e mult strică. Să mergem! Ia să vă văd!
Nu sunteți așa de bine struniti, cum mi-ar place mie...
Dar mai avem timp.
Fugă, fuguța!
Gata, am plecat!
Se știe că orice doctorie
Alunecă mai repede pe gât în jos cu o lingură de zahăr tos.
Se știe că orice doctorie
Alunecă mai repede pe gât în jos cu o lingură de zahăr tos.
Fac ce-mi place și zău că-mi place ce fac.
Vă salut, amatori de artă!
Astăzi pictez pe stradă și, după cum puteți vedea,
opera unui pictor de strada este cea mai cea.
Am lucrat totul cu mâna mea, din mintea mea.
Poate nu e chiar ca la Academia Regală...
Dar tot e mai frumos decât un deget vârât în ochi?
Desenez ce-mi place și-mi place ce am desenat.
Eu unul nu vă cer nimic desenele să-mi priviți,
Dar sepcuta mea ar fi fericită să primească vreo doi bănuți.
Stai! Nu te mișca! Să nu te clintesti!
Stai pe loc!
Aș recunoaște silueta ăsta oriunde.
Mary Poppins!
- Mă bucur să te revăd, Bert. - Cred că îi știi pe Jane și pe Michael.
I-am mai văzut pe aici... Ultima dată fugareati un zmeu, nu?
- Mary Poppins ne duce în parc. - În parc?
Nu cred. Nu Mary Poppins pe care o știu eu.
Alte guvernante duc copiii în parc.
Dar, când ești cu Mary Poppins, ajungi unde nici n-ai visat vreodată.
Înainte să spui "Pe unchiul tău îl cheamă Bob",
încep să se petreacă cele mai neobișnuite chestii.
Habar n-am la ce te referi.
Sigur, nu e treaba mea,
dar probabil că plănuiește o zi plină de voioșie, pe undeva.
Cam așa ceva, cred...
Cu barca pe Tamisa...
Asta e oricând plăcut, dacă îți place în aer liber. Hai!
Circul. Ce-ați spune de un spectacol minunat de circ? Lei și tigri.
Artiști celebri din toată lumea, care înfruntă moartea,
cu măiestrie și abilitate, chiar sub ochii voștri.
Ce frumos! Dacă nu e cu supărare, aș prefera să merg acolo.
Foarte frumos, nu? Un colțișor tipic de țară, în Anglia, făcut cu mult drag.
Deși nu-l vedeți, ceva mai în josul drumului e un iarmaroc. După deal.
Nu văd nici un drum.
Cum? Nu e nici un drum?
Mai desenăm ceva aici...
Și aici...
Gata, un drum de țară! Taman bun pentru călătorii și aventuri pe cinste!
Te rugăm, putem să mergem, Mary Poppins?
E un loc așa de frumos! Nu e frumos, Mary Poppins?
Acum e timpul, Mary.
Te rugăm, Mary Poppins!
Nu am câtuși de puțin intenția să mă dau în spectacol, mulțumesc.
- Bine, atunci mă ocup eu... - De ce anume?
- De un strop de magie. - Un strop de magie?
E simplu. Ia să vedem...
Te gândești... Cu un ochi clipești...
Apoi cu amândoi, un, doi...
Închizi ochii și sări!
Trebuia să se întâmple ceva?
Ce prostie, Bert!
De ce complici întotdeauna lucrurile care sunt simple?
Dă-mi mâna, Michael! Spatele drept! Unu, doi...
Mary Poppins, ce bine arăți!
- Serios? - Pe onoarea mea că da!
- Ca în ziua în care te-am cunoscut. - Și tu arăți bine, Bert.
Parcă spuneai ceva de un iarmaroc.
Da. Mai în jos, pe drum, și după deal. Ai uitat?
Hai, Aud călușeii!
- Spuneți-le că v-a trimis Bert! - Să nu cădeți și să stricați desenul!
Ce zi extraordinară! Ca o dimineață de primăvară.
- Inima mea are aripi și zboară. - Bert, fără pozne de ale tale!
Ai mai văzut vreodată o iarbă așa de verde și de catifelată?
Sau un cer mai senin?
Când ești cu Mary, ai sufletul plin.
- Când ești cu Mary, ai inima ușoară. - Nu te-ai schimbat deloc, nu?
Când ziua e rece, mohorâtă, Mary face iar soarele să surâdă.
Zău așa...
Fericirea plutește în jurul ei. Păpădiile zâmbesc către porumbei.
Când Mary te ia de mână, te simți plin de fală.
Inima ta începe să bată ca o fanfară de gală.
Ești cu capul în nori.
Când ești cu Mary, totul e o sărbătoare.
Când ești cu Mary, ai inima ușoară.
Când ești cu Mary, soarele strălucește iară.
Fericirea plutește în jurul ei.
Păpădiile zâmbesc spre porumbei.
Când Mary te ia de mână, te simți plin de fală.
Inima ta începe să bată ca o fanfară de gală.
Când ești cu Mary, totul e o sărbătoare.
Nu-i de mirare că Mary e iubirea noastră cea mare.
Vă mulțumesc!
A fost plăcerea noastră, Mary Poppins.
E o sărbătoare să fii lângă tine, Bert. Puțini domni ca tine există.
O specie pe cale de dispariție, asta mi-s eu.
Deși ești ca un diamant neslefuit, Sufletul tău e nobil, negreșit!
Ăsta știe toată lumea.
Nu profiți niciodată.
- Răbdarea e virtutea ta de căpătâi. - Asta așa e.
O doamnă nu are de ce se teme când te are în preajmă.
Ești un cavaler desăvârșit.
E o sărbătoare plină de voioșie când sunt cu tine, Bert.
Chelner!
Ce ar fi cel mai bun? Începem cu înghețată de căpșuni.
Pe urmă, prăjiturele și ceai.
- Comandați ce poftiți - Nu e cazul să și plătiți.
- E din partea casei. - Sunteți foarte amabili.
- Orice pentru tine, Mary Poppins. - Ești preferata noastră!
Foarte corect. Adevărul e ca Mavis și Sybill imediat te vrăjesc.
Prudence și Gwendolyn sufletul ți-l încălzesc.
Phoebe e încântătoare. Maude este fermecătoare.
- Janice, Felicia, Olivia. - Încântătoare!
Cynthia e o dulceață, Millie, o scumpete.
Stephanie e uluitoare, Priscilla e o încântare.
- Veronica, Millicent, Agnes și Jane. - Sunt mereu o companie agreabilă.
Dorcas, Phyllis și Glynis au o fire serviabilă.
Am lăsat pentru sfârșit persoana cea mai minunată.
Cu toții stiim: e Mary Poppins și aici ne oprim.
Când Mary te ia de mână, te simți plin de fală.
Inima ta începe să bată ca o fanfară de gală.
Când ești cu Mary, totul e o sărbătoare.
Nu-i de mirare că Mary e iubirea noastră cea mare.
Avem propriul nostru carusel!
Foarte drăguț!
Dacă nu doriți să ajungeți nicăieri.
Cine spune că nu ajungem nicăieri?
Paznic!
Aici, Mary Poppins.
Mulțumesc.
Au plecat. Mary Poppins conduce cu două lungimi.
Jane e pe locul doi, cu o lungime...
Calul meu e cel mai iute!
Ai auzit, amice? Ai de gând să înghiți una ca asta?
Așa te vreau!
- Hai, Mike! Asta e tot ce poți? - Mai repede, băiatule!
Nu așa de repede, Michael, te rog!
Zău, Bert, ești la fel de rău ca un copil!
Îmi pare rău. Oprește-te!
M-am cam înfierbântat, Mary Poppins.
Te rog să te stăpânești! Nu suntem pe terenul de curse.
După mine, vă rog!
- Bună dimineața. - Da, sigur... Ce e?
Zău că...
n-ați...
...niciodată
Niciodată!
- Să asmuțim câinii! - Da, sigur. Dați-i drumul!
Câinii?!
Faith și Begorra, iar au venit aia cu haine roșii!
Bietul mititel! Hai să-i dăm o mână de ajutor!
Șfanții să ne aibă-n pază!
Hopa sus! Ține-te bine!
Ia te uită! E un căluț elegant, de carusel.
Hai și lupta, dulău netrebnic! Te fac zob!
Mai iute, frumosule!
Ați fi atât de amabili să mă lăsați să trec?
Desigur, doamnă.
- Mulțumesc. - N-aveți pentru ce, doamnă.
- Un timp excelent, domnilor! - Desigur.
E o zi perfectă pentru curse!
Ce drăguț!
Nu mișcați! Ia priviți păsăruica!
Mary Poppins, cum e să fii câștigătoarea cursei?
- Vei câștiga averi și faimă. - Da.
- Fotografia ta va apărea în ziare. - Firește, sunt încântată.
Pe lângă faptul că arăți extrem de bine, dacă îmi permiți.
Probabil nu există cuvinte să descrie emoția ta.
Domnilor, vă rog! Dimpotrivă există un cuvânt foarte nimerit.
- N-am dreptate, Bert? - Spune-le cuvântul!
Sigur.
Super-cali-fragilistic-expi-alidoce.
Deși sună destul de atroce. Dacă îl spui suficient de tare,
Chiar se pare Că ai un aer precoce.
Super-cali-fragilistic-expi-alidoce.
Când eram mic mă temeam să vorbesc.
Tata m-a ciupit de nas și mi-a zis că mă prostesc.
Dar într-o zi am învățat O vorbă care nasul mi-a salvat.
E cel mai lung cuvânt din lume și-l voi spune acum anume:
Super-cali-fragilistic-expi-alidoce.
Deși suna destul de atroce. Dacă îl spui suficient de tare,
Chiar se pare Că ai un aer precoce.
Super-cali-fragilistic-expi-alidoce.
Călătorea prin toată lumea și unde se ducea
De vorbă lui se folosea și lumea-l laudă.
Când ducii și maharajahii la mine vin, nu-i bai,
Le spun cuvântul special și, brusc, sunt invitat la ceai.
Super-cali-fragilistic-expi-alidoce.
Deși sună destul de atroce. Dacă îl spui suficient de tare,
Chiar se pare Că ai un aer precoce.
Super-cali-fragilistic-expi-alidoce.
Știi, am putea spune cuvântul ăsta și de la coada la cap, adică...
- Dar am merge prea departe, nu? - Indubitabil.
Când simți că ai rămas în pană de cuvinte,
Stai liniștit, spui vorba asta și mergi tot înainte.
Dar folosește-o cu prudență, poate să-ți schimbe viața.
- De pildă... - Da?
Cândva i-am spus-o dragii mele și azi îmi este soata.
Și ce frumoasă este!
Super-cali-fragilistic-expi-alidoce.
Jane! Michael!
Bert, toate frumoasele tale desene...
Mai sunt destule.
Până una alta, mă reprofilez. Vremea asta e minunată pentru castane coapte.
Veniți, copii!
- Cu bine, Bert! - La revedere!
- Pa, Bert! - Pa, Jane și Michael!
N-am de gând să iau doctoria ta nesuferită!
Chiar trebuie, Mary Poppins?
Oamenii care se udă la picioare trebuie să învețe să ia doctorii.
Nu vreau! N-o să...
- Tonic de lămâie. Delicios! - Căpșuni!
Punci cu rom! Foarte gustos.
Mary Poppins, n-o să mai pleci niciodată de la noi, nu?
Ai o batistă sub pernă?
Rămâi, dacă promitem că o să fim cuminți?
Făgăduința asta e ca o coajă de plăcintă: se face ușor și se rupe ușor.
Ce ne-am face fără tine?
O să rămân până se schimbă vântul.
Mary Poppins, cât de mult înseamnă asta?
Liniște, vă rog! - E timpul să dormim.
N-avem cum să adormim. S-au petrecut atâtea lucruri minunate azi!
Serios?
Da, când am intrat în desenul de cretă al lui Bert.
Și ne-am dat în carusel, apoi toții călușeii s-au desprins...
Și am călărit pe pajiști.
Serios?
Mary Poppins, nu mai ții minte? Tu ai câștigat cursa de cai.
O persoană respectabilă, ca mine, la curse?!
- Cum îndrăznești să sugerați așa ceva? - Dar am văzut când ai câștigat!
Să nu mai aud o vorbă! Altfel, îl chem pe polițist. E clar?
Dar așa a fost! Am văzut!
- Culcați-vă! - Nu vreau să mă culc.
- Mary Poppins, suntem prea bucuroși! - Prea bine. N-aveți decât.
Stai treaz, nu adormi!
Capul pe pernă nu-ți odihni!
Luna e sus pe cer, lângă o stea.
Stai treaz, nu te culcă!
Deși toată lumea doarme tun,
Deși patucul tău e moale și bun,
Nu s-ar spune că ți-este somn.
Stai treaz, tinere domn!
Stai cu ochiul deschis,
Nu te lăsa furat de vis.
O zi minunată, d-le Binnacle!
Nimeni nu doarme în dimineața asta!
Pune o încărcătură dublă de praf de pușcă.
O încărcătură dublă? Da, domnule!
Să zgâlțâim puțin lucrurile.
Minunată dimineață, Ellen! - Într-adevăr, doamnă.
Ai pus ouăle stricate în valijoara mea?
Da, doamnă.
După întâlnirea de la Albert Hall, ne ducem în Downing Street,
să aruncăm cu diverse obiecte în primul ministru.
Ce distins arăți în dimineața asta, George!
Ce sunt miorlăiturile alea îngrozitoare din bucătărie?
- E bucătăreasă. Canta. - Cântă?! Ce a apucat-o?
E veselă ca o ciocârlie!
De fapt, de când ai angajat-o pe Mary Poppins,
în această casă se petrec cele mai nemaipomenite lucruri.
- Serios? - De pildă, Ellen...
N-a spart nici măcar un vas de azi-dimineață.
- Zău? Asta chiar e extraordinar! - Și încă ceva.
Ea și bucătăreasa sunt mereu ca șoarecele și pisica, dar azi...
- Stai să-ți țin ușa, Ellen, dragă. - Mulțam frumos.
Ellen, nu mai scoate asemenea sunete revoltătoare!
Și închide ușa. Pasărea aia îmi dă dureri de cap!
Da, domnule.
Liniște! Pe conașu' îl doare capul din cauza ta.
Îmi pare rău că nu te simți bine în dimineața asta, George.
Cine a zis că nu mă simt bine? - Sunt într-o formă de zile mari.
Dar nu pot să pricep de ce toată lumea e al naibii de voioasă!
Super-cali-fragilistic-expi-alidoce...
Ce frumoase sunt! Îți mulțumesc, dragul meu.
Super-cali-fragilistic-expi-alidoce...
Încetați!
- Bună dimineața, tata. - Bună dimineața.
Mary Poppins ne-a învățat cel mai grozav cuvânt!
Super-cali-fragilistic-expi-alidoce...
Ce naiba tot spui acolo? - Super... Ce vorba infernală!
E ceva ce poți să spui când nu știi ce să spui.
Eu știu întotdeauna ce să spun. Hai, fugiți la joacă!
Da, tata.
Super-cali-fragilistic-expi-alidoce...
Winifred, ești amabilă să-mi explici tot balamucul ăsta?
Nu cred că e ceva de explicat.
E evident că ești cam cătrănit în dimineața asta.
Copiii au vrut doar să te facă să te simți mai bine.
Aș dori să lămurim un lucru, o dată pentru totdeauna.
Nu sunt deloc cătrănit. Sunt foarte calm.
Nu cer nimănui să mă facă să mă simt mai bine!
Întotdeauna spui că vrei să avem o casă plăcută, veselă.
Aș dori să stabilesc o mică diferență
între veselie și simpla iresponsabilitate buimacă.
Scuză-mă dragă. Toată lumea la post!
Nu am nimic împotriva ca lumea să fie plăcută sau veselă.
Dar insist asupra existenței unui decor adecvat.
Îți spun un lucru: n-am de gând să stau și să privesc
cum femeia asta, Mary Poppins, subminează disciplina familiei mele...
Se petrec lucruri ciudate, extrem de ciudate, în casa asta,
de când a apărut această femeie. Să știi că am remarcat!
Da, dragă.
- Și încă ceva. - Da, dragă?
Îți sugerez să pui să fie reparat pianul ăsta.
Când mă așez să cânt la un instrument, îmi place să fie acordat.
Dar, George, tu nu cânți!
Doamnă, acest aspect nu contează câtuși de puțin!
Să vedem... În primul rând, mergem la acordorii de pian.
Apoi, la prăvălia d-nei Corry, să luăm niște turtă dulce.
Turtă dulce!
Apoi mergem la negustorul de pește,
după niște calcan de Dover și creveți.
Michael, nu te mai prosti atata!
Salutare!
- Bună ziua. - Bună dimineața, amirale.
Michael, spre ce aventuri minunate ne îndreptam astăzi?
Te lupți cu hotentoții? Cauți comori îngropate?
- O să cumpărăm niște pește. - Foarte bine.
- Porniți înainte cu viteză maximă! - Da, domnule!
Hai să muncim mai cu nădejde, flăcăule!
Mai mult lustru, mai cu sârg, asta vreau să văd!
E Andrew!
Nu așa de repede, te rog! Nu înțeleg nimic din tot ce spui.
Iarăși?!
Bietul de el!
Sănătate!
Da, desigur. Să nu mai pierdem nici o clipă! Mă duc imediat.
Mulțumesc foarte mult.
- Ce a spus? - A spus "cu plăcere".
- Și ce a mai spus? - Eu nu cred că a spus ceva.
Ca de obicei, tu știi cel mai bine.
Credeam că mergem să cumpărăm pește.
Planurile s-au schimbat puțin.
Veniți, vă rog! Nu tandaliti!
Andrew, nu folosește la nimic să-ți faci griji.
Du-te acasă și odihnește-ți picioarele.
- Bert, ce bine că ești aici! - Am venit de îndată ce am aflat.
Cum se simte?
Adevărul este că nu l-am văzut niciodată într-o stare așa de proastă.
- Dar ei? E molipsitor, să știi. - O să ne iasă bube?
Foarte puțin probabil!
Unchiule Albert...
Ia te uită! E Mary Poppins.
- Sunt încântat să te văd, Mary. - Unchiule Albert, mi-ai promis!
Știu. Și chiar m-am străduit, draga mea.
Dar îmi place atât de mult să râd!
Și, cum mă apucă râsul, cum mă ridic.
Asta se întâmplă. Îmi place grozav să râd.
Nu mă pot abține. Vedeți și voi. Pur și simplu, îmi place să râd.
Jane, să nu îndrăznești! Nu faci decât să-i înrăutățești situația.
- E ceva serios. - Da, orice ai face, rămâi serioasă!
Ultima dată a durat trei zile până am reușit să-l dăm jos.
Îmi place să râd.
Tare și cu poftă.
Îmi place să râd.
An de an, e tot mai rău.
Cu cât râd mai mult, cu atât mă umplu de voioșie.
Nu mă ajuți deloc!
Și, cu cât sunt mai voios, cu atât sunt mai luminos.
E jenant. Cu atât sunt mai luminos.
Unii râd pe nas, se aude cam așa.
Cumplit!
Unii râd printre dinți. Pentru numele lui Dumnezeu!
Scartiie și sasaie ca niște șerpi.
Nu e deloc atrăgător, după părerea mea.
Unii râd gălăgios...
Alții hohotesc cam gros.
Unii parcă ciripesc...
Știi, ești la fel de rău ca el!
Pe urmă mai sunt aceia care nu se hotărăsc, mi se pare
Când mi se pare ceva caraghios,
Dacă nu râd, sunt întors pe dos.
Trebuie să râd sănătos!
Ce drăguț! Speram că o să vii.
Întotdeauna ne distrăm de minune.
Ne place să râdem tare,
Hohotim, dăm din picioare,
Ne place să ne înveselim,
În lume să ne-auzim.
Cu cât râzi mai tare...
Nu începeți și voi! Coborâți!
Și cu cât e veselia mai mare, cu atât ne distrăm mai tare.
Bine ați venit, copii! Instalati-va confortabil!
Trăgeți-vă un scaun.
Recunosc, sunteți o priveliște demnă de admirat!
Apropo de priveliști, mi-am amintit...
Unul cică avea un post grozav în port.
În port? Cu ce se ocupa?
Stătea toată ziua degeaba și făcea valuri.
Stătea degeaba și făcea...
- Tu ai inventat asta! - Da.
Ce comportament!
E cea mai nedemnă priveliște pe care am văzut-o,
altfel nu m-ar chema Mary Poppins.
Apropo de nume, știu un tip cu un picior de lemn pe care îl cheamă Smith.
Și pe celălalt picior cum îl cheamă?
N-a fost nostim? Cum îl cheamă pe celălalt picior?
Gata, copii! E ora ceaiului. Nu permit nimănui să-mi strice programul.
Vă rog să ramanesti. Am pregătit deja multe bunătăți pentru ceai.
- Care se răcește. - Speram că poate tu...
Splendid. Mulțumesc foarte mult. Aveți grije la picioare!
Țineți feliile de pâine cu unt! Atenție, copii!
Știam eu ca ea poate s-o aducă aici! Iar ceaiul e pregătit cum se cuvine.
Presupun că acum o să vreți să vă torn eu ceaiul.
Dacă trebuie neapărat, n-am încotro...
Dar vă rog să încetați să vă comportați ca niște hiene.
- Două cubulețe, unchiule Albert? - Da, te rog!
- Bert? - Mulțumesc, eu nu vreau zahăr.
Mă bucur mult că ai venit și tu. Fără tine, n-ar fi fost distractiv.
Lapte pentru tine și pentru Michael...
Ce vreme frumoasă pentru această perioadă a anului, nu?
Da. Apropo de vreme, zilele trecute când era foarte frig,
Un amic de al meu s-a dus să-și cumpere niște izmene lungi.
Vânzătorul l-a întrebat: "Cât de lungi să fie?"
Și el a răspuns: "Păi din septembrie până în martie."
Jane, potolește-te!
Copii, vă rog să stați frumos la masă!
- Ceaiul tău, unchiule Albert. - Îți mulțumesc, draga mea.
Mă simt atât de bine, încât mi-aș dori să puteți rămâne cu toții aici, sus.
De fapt, chiar trebuie să rămânem, fiindcă nu avem cum să coborâm.
Ba avem cum. Sincer nu-mi place să vorbesc despre asta.
Fiindcă trebuie să te gândești la ceva trist.
- Atunci, dați-i drumul, vă rog! - Ia să vedem!
Știu exact ce ar trebui.
Ieri, când vecină a deschis, la ușă era un bărbat.
Bărbatul i-a zis: "Îmi pare rău, v-am călcat pisica."
- Ce trist! - Biata pisică!
Și omul a continuat: "Aș dori să vă înlocuiesc pisica."
Iar doamna i-a răspuns: "N-am nimic împotrivă, știți să prindeți șoareci?"
Știți, mă străduiesc din răsputeri, să fiu trist. Zău că da!
Dar, uneori, parcă totul e incredibil de comic. Nu mă pot abține.
Cred că e suficient.
E timpul să mergem acasă.
- Nu! - Ce trist!
E foarte trist. E cel mai trist lucru pe care l-am auzit vreodată.
- Hai, copii! Fugă, fuguța! - Chiar trebuie să plecați?
Oamenii vin mereu să mă viziteze și ne simțim minunat.
Pe urmă vor să pleca acasă și asta mă întristează.
Nu-ți face griji! Mai venim cât de curând.
Ne-am simțit extraordinar.
Ai grije de unchiul Albert! Da, Bert?
- O să mai stau puțin cu el. - Mulțumesc.
Unchiule Albert, știu o glumă grozavă. Pentru o ocazie ca asta am păstrat-o.
Vrei să o auzi?
- Ți-aș fi recunoscător. - Sigur.
E vorba despre bunicul meu. Într-o noapte a avut un coșmar.
S-a speriat așa de tare încât și-a ronțăit perna.
A doua zi l-am întrebat: "Cum te mai simți, bunicule?"
" Binișor, sunt ușor ca un fulg. "
Am spus mereu ca nimic nu se compara cu o glumă bună.
Și asta nici nu se compara cu o glumă bună.
Ai întârziat puțin în seara asta, nu, Banks?
Banks!
S-a întâmplat ceva, Banks?
Banks!
Tati, ce bine că ai venit acasă! - Vrei să auzi o glumă?
Am petrecut o după-amiază minunată cu Mary Poppins.
Apropo de după-amieze, gluma sună așa:
" Știu un om cu un picior de lemn pe nume Smith."
Smith? Noi nu cunoaștem pe nimeni cu numele ăsta.
Și mai era un tip, care l-a întrebat: "Cum îl cheamă pe celalat picior?"
Apoi am băut ceaiul pe tavan și ne-am distrat grozav!
Copii, vă rog, liniște!
Mary Poppins spune că, dacă suntem cuminți, ne mai duce acolo.
A spus Mary Poppins asta, da? Duceți-vă în camera voastră, vă rog!
Mary Poppins, ești amabilă să vii puțin cu mine?
Cum doriți.
Mary Poppins, regret nespus ceea ce trebuie să-ți spun.
Bună seara, George. S-a întâmplat ceva?
- Mă tem că da. - Aș rămâne și eu.
Dar trebuie să mă pregătesc pentru demonstrația din Hampstead.
- Winifred, doresc să fii de față! - Da, George, desigur.
Mary Poppins, sunt extrem de dezamăgit de dumneata!
S-a zis cu ea! L-am mai auzit pe conas tanand discursul ăsta.
Nu neg că, în parte, sunt și eu răspunzător.
căci le-am îngăduit copiilor să-și petreacă zilele numai cu fleacuri frivole,
lipsite de orice însemnătate.
Dar e timpul să învețe că viața e un lucru serios.
- Sunt doar niște copii... - Exact. Și, în lumina celor întâmplate...
- George, ești sigur că știi ce faci? - Așa cred, Winifred.
O bancă englezească este administrată riguros.
O gospodărie englezească nu trebuie să rămână mai prejos.
Instrumentele necesare sunt: tradiție, reguli și disciplină.
Fără ele, dezordinea e deplină.
Catastrofă, anarhie, pe scurt, o adevărată nebunie.
Sunt de acord.
Copiii trebuie modelați, formați și învățați
Că o lupta-i viața deci să lupte!
Pe scurt, sunt tulburat să aflu că odraslele mele povestesc
cum au intrat și au ieșit din desenele de pe pavaj.
s-au înhăitat cu persoane care merg la curse, au fost la vânătoarea de vulpi...
Mă rog, asta nu mă deranjează așa de tare. Măcar e ceva tradițional.
Dar ceaiul servit pe tavan? Asta vreau să te întreb.
Și alte plimbări discutabile, de diverse soiuri.
Dacă e să iasă la plimbare, aceste momente, așa mi se pare,
Ar trebui să fie încărcate de scopuri practice și ordonate.
Tot felul de cuvinte prostești precum super...supercali...
Super-cali-fragilistic-expli-alidoce.
Da, bravo! L-ai spus.
Sau intratul în tablouri nu e util, nici necesar,
Că sunt copii e în zadar, tot trebuie să învețe.
- Să afle adevărul doar... - ...despre viața dvs.
Exact.
Trebuie să simtă cum se înfiorează când un bilanț contabil gestionează.
- O mie de cifre așezate ordonate. - Exact.
Când văd un grafic ce arata Cum cresc veniturile, deodată,
Să simtă în suflețelul lor O bucurie, un fior...
Exact!
E timpul să învețe acum După dvs. să o ia pe-al vieții drum.
Drumul dvs. îngust și drept, să-l urmeze cu mândrie.
Chiar mâine, frumos spălați și îmbrăcați,
Jane și Michael alături de dvs. se vor afla.
Splendid, ai nimerit la fix! Alături de mine? Dar unde mergem?
La bancă, desigur. Exact cum ați sugerat.
- Am sugerat eu?! - Desigur.
Acum, scuzați-mă. Mâine e o zi importantă pentru copii.
Mă voi asigura ca la noapte vor dormi cum se cuvine. Noapte bună!
Winifred, am zis eu că o să-i iau pe copii la bancă?
Categoric așa a sunat, dragă.
Și de ce nu?! E o idee extraordinară!
E exact leacul potrivit împotriva acestor raționamente
șleampete, siropoase, feminine, de care au parte aici cât e ziua de lungă.
Bună idee! Foarte nimerită!
Mary Poppins, nu te lăsăm să pleci!
Să plec? Ce Dumnezeu tot spuneți acolo?
- Nu te-a dat afară? - Afară?!
Sigur că nu. Eu nu sunt niciodată dată afară.
- Mary Poppins! - Ura!
Dar nici stâlp de carusel nu sunt. Nu mai țopăiți în jurul meu!
- Dar... - Darurile se primesc, păsările zboară.
Iar copiii care vor ieși cu tatăl lor trebuie să doarmă. Veniți!
- Ieșim cu tata la plimbare? - Da.
Nu pot să cred! El nu ne-a scos niciodată la plimbare.
Nu ne-a dus nicăieri.
- Cum ai reușit? - Ce anume?
I-ai vârât dumneata ideea asta în cap, cumva?
Ce obrăznicie! Eu, Mary Poppins, să var idei în capul oamenilor, zău...
- Și unde ne duce? - La bancă.
Michael, mergem în centru!
O să vedem tot ce e de văzut, tata o să ne arate totul!
Vă poate arăta multe.
Dar uneori, fără vina lui,
e posibil ca un om drag noua să nu vadă dincolo de vârful nasului.
- Dincolo de vârful nasului?! - Da.
Uneori, un lucru mic poate fi foarte important.
Ia uite! Catedrala!
Tata trece pe acolo în fiecare zi, așa ca o vede mereu.
În fiecare zi, în zori, pe treptele bisericii apare
O bătrânică, mereu aceeași, ce aduce păsărilor de mâncare.
În felul ei, cu blândețe, da oameniilor binețe
Și îi poftește să ia și ei punguțe cu firimituri pentru porumbei.
Hai, veniți păsările să le hrăniți!
Pe urmă, și voi o să vă simțiți mai bine
Puii le sunt flămânzi, cuibușoarele, goale.
E suficient doar să dai un bănuț de la tine.
"Hrăniți păsărelele! O punguță costă un ban."
"Hrăniți păsărelele!" spune ea, zi de zi, an de an.
Peste creștetul ei, plutesc în văzduh porumbei.
De prin icoane, sfinți cu coroane o urmăresc și o privesc.
Nu-i vezi, dar e limpede, cu toții zâmbesc
Când cineva da un ban și porumbeii mâncare primesc.
Cuvintele ei sunt simple, puține.
Ascultă bine! Vorbește cu tine.
" Hrăniți păsărelele! O punguță costă un ban."
Cuvintele ei sunt simple, puține.
Ascultă bine! Vorbește cu tine.
" Hrăniți păsărelele! O punguță costă un ban."
Nu uitați, o bancă e un loc liniștit, decent.
- Trebuie să ne purtam cât mai frumos. - Dar credeam că e banca ta!
Eu sunt unul dintre angajații mai tineri, deci, într-un fel... da.
Uite, Michael!
- Ea e! - Cine?
Femeia care hrănește porumbeii. Este exact unde a zis Mary Poppins.
- O vezi tati, nu? - Sigur că o văd.
Crezi că nu văd dincolo de vârful nasului?
Ascultă tati, chiar asta spune!
Hrăniți păsărelele! O punguță costă un ban.
Sigur că asta spune! Ce altceva să spună?
- Putem să hrănim și noi porumbeii? - Pentru ce?
- Eu am un bănuț din pușculița mea. - Doar de data asta. Te rugăm!
Să vă aruncați banii pe un stol de păsări vagaboande? Nici gând!
- Dar Mary Poppins spune... - Nu mă interesează ce spune ea!
Și nu vreau să-i mai aud numele până la sfârșitul zilei. Veniți!
Dar e bănuțul meu!
Michael, nu-ți permit să arunci banii aiurea!
Când ajungem la bancă, o să-ți arăt ce poți face cu bănuțul.
Și cred că ți se va părea extrem de interesant.
- Bună Banks. Ce înseamnă asta? - Aceștia sunt copiii mei, d-le Dawes.
Am presupus, dar de ce sunt aici?
- Doresc să deschidă un cont. - Serios?
Câți bani ai, tinere?
Un bănuț, dar vreau să hrănesc porumbeii.
Un bănuț?
Un bănuț! Exact așa am început și eu.
Bătrânul domn Dawes este președintele băncii.
- Un uriaș în lumea finanțelor. - Un uriaș?!
Tata, ei sunt copiii lui Banks. Vor să deschidă un cont.
Asta vor, băiete? Excelent.
Întotdeauna ne prinde bine să mai primim niște bani în bancă.
Deci ai un bănuț. Aș putea să-l văd?
- Nu. Vreau să hrănesc porumbeii. - Prostii, băiete!
Dacă hrănești porumbeii, cu ce te alegi? Cu niște porumbei grași.
Dar, dacă investești la bancă,
Atent și chibzuit,
Cât de curând, acest bănuț va fi bine chivernisit.
Vei dobândi un sentiment de învingător,
Căci contul tău va crește încetișor.
În mâinile acestor directori,
Care investesc pentru tine așa cum se cuvine.
- Îmi permiteți, domnule? - Dă-i drumul, Banks.
Vezi tu, Michael, vei contribui la căile ferate care străbat Africa.
Exact!
- La barajele care se fac pe Nil. - Spune-i de vapoare!
- Flotele care plutesc pe ocean. - Spune-i mai multe!
Canalul maiestuos care devine rentabil, ce frumos!
Ce încântare!
Plantații de ceai se coc la soare.
Și totul datorită unui bănuț investit prudent, atent, drăguț.
Ca să fim mai exacți,
În Banca Dawes, Tomes, Mousley și Grubbs.
- Foarte bine, băiete. Dă-mi banul! - Nu. Vreau să hrănesc porumbeii!
- Banks! - Da, domnule. Michael...
Când depui un bănuț într-un cont, frumos...
- În curând vei vedea... - Spune-i mai multe!
Suma va spori generos,
Semestrial.
Și vei vedea, vei avea un nou stătut, genial,
Vei fi mult mai influent,
Căci vei avea un cont curent.
Vei putea achizitiona acțiuni cu procura...
Vei prescrie ipoteci! Obligațiuni, proprietăți...
- Acțiuni și dividente. - Falimente!
- Executări silite! - Șanse înmiite!
- Diverse inițiative particulare. - Șantiere navale!
- Prăvălii! - Mine de cărbuni!
- Tabacarii. - Corporații, fuziuni!
Bănci!
Cât timp rezistă banciile țării. și țara rezista!
Când cad băncile țării, și țara cade!
Și toate astea, pentru că nu ai investit...
...un bănuț, investit prudent, atent, drăguț,
În Banca Dawes, Tomes, Mousley, Grubbs.
O bancă de încredere!
Bine ai venit în joviala noastră familie de investitori!
Dă-mi-l înapoi!
- Dă-mi banii înapoi! - Michael, fii cuminte!
- Vă rog, dați-i banii înapoi! - Vreau banii înapoi!
- Dați-mi banii înapoi! - Ceva nu e în regulă.
Banca refuza să înapoieze banii cuiva!
Eu o să mi-i iau pe ai mei. Hai, tinere! Îmi golesc contul.
Și eu!
Opriți toate plățile!
- Michael, Jane... - Vreau banii înapoi!
- Copii, veniți încoace! - Opriți-i pe copii!
Michael, Jane!
Hai!
Opriți-i pe copii!
Veniți cu mine, dragii mei. - Va ascunde bunicuta...
- Stai o clipă! - Las-o în pace pe sora mea!
Ușurel... Vechiul vostru prieten nu va face nici un rau.
Bert, tu erai!
În carne și oase, la dispoziția voastră.
Ești murdar!
O urmă, două, acolo... Întâmplător, astăzi sunt cosar.
- Bert, ne e așa de frică! - Hai... liniștiți-vă!
Bert o să aibă grijă de voi ca și cum ar fi tăticul vostru.
- Cine vă urmărește? - Tata.
- Cum? - Ne-a dus la bancă.
Nu știu ce am făcut, dar cred că e ceva cumplit.
A trimis după noi poliția, armata, pe toată lumea...
- Michael, nu exagera! - Probabil că e o greșeală.
Tatăl vostru e un domn minunat și vă iubește.
- Nu cred. Să fi văzut ce fata făcuse! - Tata nu ne place deloc...
- Nu prea cred așa ceva. - Dar e adevărat.
Hai să stăm jos.
Îmi pare rău, dar dacă mi se rupe inima pentru cineva, acela e tatăl vostru.
Stă acolo, în banca aia rece, fără inimă, zi de zi.
străjuit de munți de bani reci, fără inimă.
Nu-mi place să văd nici o făptură vie ținută în cușcă.
Tata, într-o cușcă?
Cuștile sunt de mai multe forme și mărimi, să știți.
Unele sunt în formă de bancă, cu covoare și tot ce trebuie.
Nu tată are probleme, ci noi.
Ești sigură de chestia asta? - Privește lucrurile și altfel.
De voi au grijă mama, Mary Poppins, polițistul Jones, chiar și eu...
Dar de tatăl vostru cine are grijă? Ia spuneți-mi!
Când se întâmpla ceva îngrozitor, el ce face?
Se apara singur. Cui poate să-i spună ce s-a întâmplat?
Nimănui. Nu trăncănește acasă despre problemele lui.
Muncește mai departe, se chinuie, în tăcere, singur, nu se plânge.
- Nu e prea tăcut... - Michael, ține-ți gura!
Bert, chiar crezi că tata are nevoie de ajutorul nostru?
Nu e treaba mea să spun asta. Eu numai observ.
Unui tată îi prinde bine oricând o mână de ajutor.
Hai! Vă duc eu acasă.
Coș, coș, cosarul aduce cel mai mult noroc.
O să ai și tu noroc dacă dai noroc cu el.
Trimite-mi o sărutare!
Și asta aduce noroc!
După cum e construită scara vieții, ai putea să crezi
Că un cosar e treapta cea mai joasă pe care poți să șezi.
Deși mereu stau în cenușă și chipul mi-e de scrum mânjit,
Să știți că nu e în lumea largă un om mai fericit.
Coș, coș, cosarul aduce cel mai mult noroc.
O să ai și tu noroc dacă dai noroc cu el.
Coș, coș, cosarul aduce cel mai mult noroc.
O să ai și tu noroc dacă dai noroc cu el.
Ellen, vezi cine e și scapă de persoana în cauză. Am întârziat îngrozitor!
Da, doamnă.
- Eu o să plec acum. - Te rugăm, stai până vine tata!
O să se simtă mult mai bine dacă da mâna cu tine.
- Sunt copiii, doamnă - Credeam că sunt cu tatăl lor.
N-ați fugit iar, nu? Știți cât de mult mă întristează asta.
N-aș spune că au fugit, doamnă.
S-au speriat și aveau nevoie să aibă cineva grijă de ei.
Sigur că da. Mary Poppins va...
Nu, e ziua ei liberă! Ellen, mă întreb...
Nu, doamnă. Încă n-am frecat alămurile.
- O întrebi pe d-na Brill? - Nici pentru o sută de lire!
E ziua când face plăcinte și știți cum e bucătăreasă...
Dar dumneata? Ai fost atât de amabil să ai grijă de copii!
Eu, doamnă? Trebuie să plec. Primarul are un horn înfundat.
Un horn... Ce inteligent din partea dumitale că știi asta!
Hornul nostru din camera de desen e într-o stare absolut deplorabilă.
Scoate fum fără încetare.
Îți mulțumesc foarte mult. În plus, asta o să-i amuze pe copii.
Primarul se va mânia îngrozitor.
Mulțumesc mult! Îți sunt profund recunoscătoare.
Eu trebuie să mă grăbesc.
Distinsele noastre doamne mă așteaptă să le conduc cu cântec.
Cu bine, dragii mei! Ne revedem în curând.
Îmi aleg uneltele cu mândrie, fără pic de dispreț.
O măturică pentru horn, o perie pentru pereți.
E groaznic de întunecat și mohorât acolo, sus!
Vezi cât de mult greșesc oamenii?
Acolo este ceea ce am putea numi intrarea într-o lume fermecată.
Acolo sus, unde fumul se încolăcește ușor,
Strecurându-se între stele și trotuar, acolo e lumea cosarilor.
Acolo niciodată nu contează că e zi sau noapte deplină.
Lucrurile sunt jumătate în întuneric, jumătate în lumină.
Pe acoperișurile Londrei.
Ce desfătare pentru ochi!
- Mi-aș dori să pot urca și eu acolo. - Și eu. Îmi plac hornurile.
Și pe bună dreptate. Un horn e un lucru de minune.
E construit sus, sus, pe acoperiș. Când vântul bate cum trebuie,
sufla peste acoperiș și trage tot fumul din horn.
Uite, simți cum trage de mânerul periei?
Parcă ai fi prins o balenă în undiță, nu?
Michael, ai grijă! Nu știi niciodată ce se poate întâmpla lângă un șemineu.
La naiba!
Michael, vino înapoi, jos!
- Michael, unde ești? - Recunosc, e cam ciudat.
Bert, ți-aș fi recunoscătoare dacă nu le-ai mai da idei!
- S-a dus și ea! - Să mă duc după ei?
Nu-i putem lăsa să umble aiurea, ca niște canguri, nu?
Michael, nu te teme, totul va fi...
Vă rog să vă puneți imediat hainele!
Mai repede, vă rog! Fugă, fuguța!
Aici erați. Credeam că ne-ați lăsat baltă.
- N-am vrut. - Nu-i nimic.
Am putea spune că a fost o împrejurare norocoasă.
Ia priviți!
O junglă necălcată de nimeni care așteaptă să fie explorată.
- De ce nu, Mary Poppins? - Te rugăm Mary Poppins!
Dacă trebuie neapărat...
Pregătiți-vă! Capul sus, privirea înainte! Mai cu viață!
Treci în formație! Atentiu...ne!
La umăr arm'!
La dreapta!
Înainte, marș rapid!
Salut!
E doar funigine curata, Michael!
- Până aici mergem, nu? - Nici vorbă!
Ce v-am spus eu? Toată lumea e la picioarele voastre.
Și cine vede asta? Doar păsările, stelele și cosarul.
Foarte frumos. Dar trebuie să intrăm în casa, s-a lăsat noaptea.
Urmați-mă, vă rog!
Când ești cu un cosar, De rele n-ai habar.
Nimeni nu-i mai vesel decât el, când cântă "hai noroc, norocel!"
Așa...
- Suntem atacați de hotentoți! - Da, domnule.
Diavoli împielițați! Le arătăm noi lor!
- Golește incarcatura! - Da, domnule!
Continuă, d-le Binnacle! Le dăm noi o lecție cerșetorilor ăstora!
- Tunul e gata, domnule. - Fii pregătit...
Foc!
Bine ochit, domnule! Foarte bine!
Iar au început!
Ellen, când ai o clipă...
Drept de vot pentru femei! Pășește vioi!
Nu acum...
Drept de vot pentru femei!
E conasul!
E conasul. Pășește vioi.
Ce înseamnă asta?
- Ne lipim coatele și pășim vioi! -Ce înseamnă asta?
- Sus genunchii, pășim vioi! - Bert...
- Mult succes, d-le guvernator! - Ce vreme minunată!
Ne-am simțit minunat, d-le guvernator.
Mult succes, d-le guvernator!
Toți cosarii au dat mâna cu tine! O să fii cel mai norocos om din lume!
- Gata copii! Fugă, fuguța! - Un moment!
Mary Poppins, ce înseamnă aceste chestiuni revoltătoare?
- Poftim? - Te rog să-mi explici toate astea!
În primul rând aș vrea să lămurim foarte bine un lucru.
Da?
Eu nu explic niciodată nimic.
Da? Banks la telefon... D-le Dawes!
Îmi pare nespus de rău pentru cele întâmplate astăzi. Vă asigur că...
Diseară, domnule?
Da, Banks. Te așteptăm aici, la ora nouă fix.
- Negreșit! - Negreșit!
Da, Banks. E ceva extrem de serios.
- Regretăm cursul evenimentelor... - Regretăm cursul evenimentelor...
- Lucrezi la noi de foarte mulți ani. - Lucrezi la noi de foarte mulți ani...
Așa cum a lucrat și tatăl tău, înaintea ta.
Da, d-le Dawes. Voi fi acolo la ora nouă.
Un om are visuri pline de îndrăzneală.
Să își găsească un loc plin de fală în edificiul Timpului.
Înainte ca zelul sau să apuce să înghețe.
Dar trebuie să învețe că în curând va pierde totul,
Flacăra va fi stinsă înainte de a apuca să ardă,
Iar el se trezește distrus, anii cei mai frumoși s-au dus...
Viața e un lucru foarte încurcat. Ăsta-i adevărul adevărat.
Știi ce cred eu? De vină e femeia aia, Mary Poppins.
Din clipa când ea a pus piciorul în casa asta,
Au început să mi se întâmple tot felul de lucruri.
- Mary Poppins? - Da, desigur.
Lumea mea era liniștită, calmă, ordonat împăturită.
Până când haosul l-a adus ea.
Iar acum, ambițiile mele de-o viață s-au spulberat într-o dimineață.
Cam amar hapul ăsta...
Femeia aia e de vină! Din cauza ei s-a întâmplat totul!
Cunosc persoana la care vă referiți Mary Poppins. Ea e cea care cântă:
" Un strop de zahăr e tot ce trebuie ca să ai,"
" În loc de pâine cu apa, Prăjiturele și ceai."
Exact la asta mă refeream!
Să schimbi pâinea cu apa în prăjiturele cu ceai!
Nu-i de mirare că totul e cu susul în jos, aici.
Cu un strop de zahăr poți face de toate.
Servește-te cu încredere, zi de zi, pentru sănătate.
Pentru sănătatea necazurilor tale, după părerea mea.
Știi ce a făcut? Acum îmi dau seama.
M-a păcălit să-i iau la banca pe Jane și pe Michael.
Așa au început toate problemele!
V-a păcălit să-i scoateți pe copii la plimbare? Este revoltător!
Un om care are pe cap atâtea treburi importante ca dvs.! E rușinos!
Sunteți un om cu o poziție importantă, respectat de toți cei din jur.
Și, când țâncii plâng în casa, n-ai timp să le ștergi nasul.
Și să le vezi mutrita iarăși bucuroasă,
Fiindcă tăticul lor mereu va știi ce trebuie să facă.
- Eu... am... - Cum spuneam...
Trebuie să trudesti zi de zi,
Deși copilăria lor trece într-o clipă, precum apa prin sită.
Și mult prea curând vei vedea că au crescut
Și din cuib au zburat...
Nu mai e nimic de făcut...
Nu mai poți să le dai un strop de zahăr, ca să alunece doctoria pe gât.
Vă salut, domnule Mă iertați că v-am deranjat.
Tata...
Ne pare rău de povestea cu bănuțul.
N-am știut că vom stârni atâtea probleme.
Poftim, tata! Îți dau ție bănuțul.
Asta o să repare ce am făcut?
Mulțumesc.
Intră!
Scoate-ți pălăria, Banks!
Bună seara, domnilor!
- Dă-i drumul! - Da, tata.
În 1773, un oficial al acestei bănci, a fost suficient de nechibzuit,
ca să împrumute o sumă mare de bani
pentru finanțarea unui transport de ceai către coloniile americane.
- Știi ce s-a întâmplat mai departe? - Da, domnule. Cred că da.
Când nava a ancorat în portul Boston,
un grup de coloniști,îmbrăcați în haine ale pieilor-rosii,
au urcat la bord, s-au purtat grosolan și au aruncat ceaiul în ocean,
Făcându-l astfel imposibil de băut chiar și pentru americani.
Exact.
Împrumutul nu a mai fost restituit și între aceste ziduri s-a produs panica.
Banca a fost luată cu asalt.
De atunci, nu s-a mai întâmplat așa ceva niciodată...
Până astăzi! Am fost luați cu asalt, domnule,
din cauza purtării deplasate a fiului dvs. Negați acest lucru?
Nu neg, domnule.
Sunt gata să-mi asum răspunderea pentru ce a făcut fiul meu.
- Ce mai aștepți? Continuă! - Da, tata.
- Nu, nu asta! - Ușurel...
Ai ceva de zis, Banks?
Domnule, se spune că, atunci când nu ai nimic de spus,
nu mai poți spune decât...
La naiba, Banks! Ai ceva de zis?
- Un singur cuvânt, domnule. - Da?
Super-cali-fragilistic-expi-alidoce.
Poftim?
Super-cali-fragilistic-expi-alidoce. Mary Poppins avea dreptate.
E extraordinar!Chiar te face să te simți mai bine.
Ce tot spui acolo, omule? Nu exista un asemenea cuvânt.
Ba există! Și e un cuvânt minunat!
Știți ce nu există, de fapt, după ce tragi linie și aduni totul?
Cu tot respectul... Dvs. nu existați!
- Ce impertinență, domnule! - Apropo de impertinența...
Vreți să auziți o glumă extraordinară? E o nebunie!
- O glumă? O nebunie? - Da.
Doi tineri, Jane și Michael, se întâlnesc într-o zi pe stradă.
Jane îi spune lui Michael:
" Cunosc un om cu un picior de lemn pe nume Smith."
Și Michael îi răspunde: "Serios? Și pe celălalt picior cum îl cheamă?"
Omul și-a pierdut mințile. Chemați paza!
Super-cali-fragilistic-expi-alidoce! Mă simt mai bine pe zi ce trece.
Să nu îndrăznești să îl lovești pe tata!
Iată bănuțul pe care l-ați vrut, super-cali-fragilistic-expi-alidocios.
-Păstrează-l bine. La revedere. - Banks, unde pleci?
Nu știu. Poate intru într-un desen de cretă, făcut pe asfalt,
și mă duc să fac o plimbare la țară.
Sau poate iau un căluș de carusel și câștig derby-ul.
Sau poate lansez un zmeu. Numai Poppins știe asta.
- Poppins? - Guvernanta mea.
Ea cânta melodia aia ridicolă.
Cu o lingură de zahăr tos orice doctorie
Alunecă mai repede pe gât în jos.
Și-a pierdut complet mințile!
Un picior de lemn pe nume Smith...
Un picior de lemn...
Tata!
Tata, coboară la loc! Tăticule, întoarce-te!
Vântul și-a schimbat direcția. Bate fix dinspre apus.
Nu-i pasă de ce se întâmplă cu noi.
Ne-a promis că va sta numai până ce se schimbă vântul.
- Nu-i așa, Mary Poppins? - Adu-mi cuierul de pălării, te rog.
Mary Poppins, nu ne iubești deloc?
Ce s-ar întâmpla cu mine, vreau să te întreb.
Dacă i-aș iubi pe toți copiii de care mă despart?
Exact, domnule. George W. Banks, Aleea Cireșilor nr.17.
Cam 1.80 m înălțime.
Da, am sunat la banca la prima oră.
Dar am aflat doar ca aseară a fost concediat.
Cine știe ce o fi făcut omul, într-un moment de deznădejde...
N-ar strica să pună să fie dragat râul.
E un loc frumușel lângă podul Southwark. Mulți sar de acolo.
Zău așa, Ellen...
Părea un domn calm și stăpânit.
Nu se ținea de nici un fel de prostii, dacă mă înțelegeți...
Avea tabieturile lui, după cum știe oricine.
Alunecă mai repede pe gât în jos cu o lingură de zahăr tos.
- El e! - Sau cineva care vorbește ca el.
D-na Banks, ați putea face puțină liniște?
Nu pot să înțeleg ce spune dl inspector.
Orice doctorie aluneca pe gât în jos cu o lingură de zahăr tos.
George, n-ai sărit în rau! Ce gest atent!
E în regulă, domnule, a fost găsit.
Nu, e viu sau așa cred... O sărută pe doamna Banks.
Am fost așa de îngrijorată! Ce s-a întâmplat la bancă?
M-au dat afară, dragă! M-au aruncat în stradă!
Orice doctorie aluneca pe gât în jos cu o lingură de zahăr tos.
S-a scrântit la cap, zău că da. E complet tacnit!
George, ce Dumnezeu ai făcut în pivniță?
O să vezi imediat. Unde sunt copiii? Jane, Michael!
- Vă cheamă tatăl vostru. - Nu pare să fie tata.
- Jane, Michael! - Hai, fugă, fuguța!
N-o să pleci, Mary Poppins, nu-i așa?
Fugă, fuguța!
L-a reparat!
- Arată superb! - Cum ai reușit?
Cu un bănuț am cumpărat hârtie și sfori,
Cu care poți să-ți faci aripi și să zbori.
Stai cu picioarele pe pământ, Dar zbori purtat de vânt.
Ții strâns în pumn Sfoara zmeului tău bun.
Hai să ne jucam cu zmeul, Să-l facem să zboare cât mai sus!
Hai să ne jucam cu zmeul, Să-l facem să zboare înaripat!
Până sus de tot, unde aerul e curat.
Hai să ne jucam cu zmeul!
Un zmeu bun are nevoie de o coadă bună, nu?
Da, exact asta am spus, domnule. Hai să ne jucam cu zmeul!
Nu, domnule, nu mă refeream la dvs. personal.
Hai să ne jucam cu zmeul, Să-l facem să zboare cât mai sus!
Hai să ne jucam cu zmeul, Să-l facem să zboare înaripat!
Până sus de tot, unde aerul e curat.
Hai să ne jucam cu zmeul!
Când îl vezi sus, acolo, Te simți mai ușor decât o pană.
Poți să dansezi cu briza, pe nori, Peste case și copaci,peste flori,
Tanand strâns, în pumn, sfoară zmeului cel bun.
Acum!
Aici erai, Banks!
Vreau să te felicit. Ai dat dovadă de un umor capital.
Un picior de lemn pe nume Smith sau Jones, cum era...
Tata a murit de atâta râs.
- Îmi pare rău, domnule. - Prostii! N-are de ce să-ți pară rău.
În viața mea nu l-am văzut așa de fericit.
Cum el nu mai este, avem nevoie de un partener. Felicitări!
Vă mulțumesc foarte mult, domnule!
În zbor înaripat,sus de tot, unde aerul e curat.
Hai să ne jucam cu zmeul!
Halal recunostiinta! Nici măcar nu și-au luat rămas bum.
Nu, într-adevăr.
Au o părere mai bună despre tatăl lor, decât despre tine.
- Așa se și cuvine să fie. - Și nu te doare?
Oamenii care sunt practic perfecți
nu îngăduie sentimentelor să le afecteze rațiunea.
Serios? Să-ți spun ceva, Mary Poppins.
- Nu mă păcălești deloc! - Zău?
Da, zău! Știu foarte bine ce simți pentru copiii ăștia.
Și, dacă crezi că o să-mi mai țin pliscul închis multă vreme...
Am auzit destul, mulțumesc.
Cu bine, Mary Poppins! Să nu stai departe de noi prea multă vreme!